Eettiset periaatteet ovat kaiken toiminnan perusta ja osa arvopohjaa, ja niiden kirkastaminen kävi Imatran kaupunkikonsernille ajankohtaiseksi. Kaupunkikonsernin toiminnassa pitkään taustalla oli ollut paljon kirjoittamattomia sääntöjä, lainsäädäntöä sekä muuta toiminnalle tärkeää informaatiota, jotka koottiin yhteen, helposti luettavaan muotoon niin kaupunkilaisille, yhteistyökumppaneille kuin sidosryhmillekin.
– Periaatteiden määrittely käynnistettiin johtoryhmän yhteisellä työpajalla, jossa ulkopuolisena sparraajana toimi bisnesetiikan yritysvalmentaja Niina Ratsula Code of Conduct Companystä. Tärkeimpänä arvona esiin nousi vastuullisuus, Imatran tarkastuspäällikkö Arja Kekki kertoo.
– Emme halunneet nostaa maailmaa syleileviä, yleisiä arvoja, vaan meille yhteisesti valitut ja tunnistettavimmat arvot omasta toiminnasta, Kekki lisää.
Käytännönläheisyys oli imatralaisten lähestymistapa. Kaupungin johtoryhmän työpajan jälkeen määritellyt periaatteet siirtyivät konsernin johtoryhmän käsittelyyn, jossa niitä tarkasteltiin konserniyhtiöiden näkökulmasta. Lopuksi ne käytiin läpi henkilöstön omassa työpajassa, jossa työntekijät nostivat esiin lisäksi paljon konkreettisia, omiin työtehtäviin liittyviä esimerkkejä. Eettiset periaatteet määriteltiin organisaation jokaisella tasolla, jotta ne olisivat jokaisen allekirjoitettavissa.
Ensimmäinen työpaja järjestettiin vuoden 2019 toukokuussa, ja noin viiden kuukauden jälkeen periaatteet olivat käsittelyssä kaupungin valtuustossa.
Periaatteiden jalkautukset aloitettiin loppuvuonna 2019 ja työntekijöiden kanssa niitä onkin jo osittain käyty läpi. Koska Imatralla tehdään paljon hankkeita Suomen rajan yli, ne käännetään myös englanniksi ja venäjäksi.
Kun puhutaan arvopohjasta, periaatteista ja vastuullisuudesta, viestintä nousee erityisen merkittävään rooliin. Eettisistä periaatteista viestitään tietenkin sisäisesti, mutta myös ulkoisesti yhtiöiden kautta. Näin yhtiötkin pääsevät hyödyntämään periaatteita toiminnassaan yhteistyökumppaneiden kanssa Milla Oinonen, Imatran konsernilakimies kertoo.
– Jalkautus tapahtuu paitsi kirjallisessa, mutta myös videoiden ja koulutusten muodossa. Eettiset ohjeistukset on tehty työkaluksi helpottamaan arkea. Tutut asiat kiinnitetään arkipäivän työhön ja päätöksentekoon, Oinonen jatkaa.
Imatra haki eettisten periaatteiden määrittelyllä ennen kaikkea oman arvopohjan vahvistusta. Julkisessa organisaatiossa merkittävään rooliin nousevat etenkin hyvät johtamis- ja hallintotavat.
– Mahtavaa, miten innostuneesti ja paneutuneesti ihmiset organisaation kaikilta tasoilta ottivat osaa periaatteiden määrittelyyn, Kekki kehuu.
– Tälle oli selvästi positiivinen tilaus ja oli myös hieno huomata, miten helposti Imatralta löytyi yhteinen arvopohja, nimenomaan käytännön tekojen kautta.
Lighthouse-nimisen talon harjakaisia vietettiin viime
vuoden kevään korvilla maaliskuussa, ensimmäiset asukkaat pääsivät muuttamaan
uusiin koteihinsa elokuun lopussa, ja syyskuun alussa viimeinenkin asunto
talosta oli vuokrattu.
Talon
lupavaiheeseen, urakan kilpailutukseen, suunnitteluun ja rakentamiseen kului
lopulta noin 40 kuukautta, kertoo rakennuttajana toimineen Joensuun Ellin
toimitusjohtaja Jarmo Ojalainen. Joensuun Elli vastaa kaupungin
opiskelija-asunnoista. Talon suunnittelu alkoi vuonna 2016, mutta varsinaiset
rakennustyöt alkoivat pari vuotta myöhemmin.
Hän myöntää,
että suunnitteluvaihe oli ajoittain hieman raskas.
–
Perustamisvaihe ja itse rakentaminen sujuivat onneksi jo paljon ripeämmin. Heti
kun päästiin kakkoskerroksesta ylöspäin, alkoi helpottaa ja suuremmilta
vastoinkäymisiltä vältyttiin.
Ojalaisen
mukaan idea Suomen korkeimman puukerrostalon rakentamiselle lähti Joensuun
kaupungin aloitteesta. Kaupungissa on entuudestaan useita alueelle tärkeitä puurakennuksia,
mutta yksi haluttiin myös Penttilänrannan asuinalueelle.
– Kaupungin tytäryhtiönä halusimme toimia
esimerkkinä muille siinä, että puurakentaminen on yksi erittäin potentiaalinen mahdollisuus
muiden rakentamistyylien joukossa. Tontilla oli valmis kaava, joka mahdollisti
rakentamisen aina 14 kerrokseen asti, joten pitihän se rakennusoikeus käyttää, hän
kertoo.
Puurakentamisen monet edut
Lighthouse-talon suunnittelu alkoi vuonna 2016, mutta varsinainen rakentaminen alkoi pari vuotta myöhemmin.
Penttilänrannan
puutalo rakennettiin siten, että sen rakenteet säilyivät koko prosessin ajan
kuivina. Puun työstäminen on yleensä myös helpompaa kuin betonin.
– Talon
runkoa ei tarvinnut sen valmistumisen jälkeen kuivata ollenkaan toisin kuin
betonitalon runkoa usein tarvitsee. Myös työmaa-aikaiset olosuhteet olivat puun
ansiosta työntekijöille miellyttävämmät kuin tavallisesti betonirakentamisessa,
Jarmo Ojalainen kertoo.
Hänen
mukaansa puu ei merkittävästi muuta asumismukavuutta esimerkiksi betoniin
verrattuna, mutta yksi erityinen etu sillä on.
– Puutalossa ääni
ei kaiu niin voimakkaasti kuin betonisessa, joten asuminen on akustisesti
erittäin miellyttävää.
Mitä kustannuksiin
tulee, on puutalon rakentaminen kertainvestointina Ojalaisen arvion mukaan noin
10 prosenttia kalliimpaa kuin betonirakentaminen. Hän uskoo tämän muuttuvan
tulevaisuudessa, kun rakennustavat kehittyvät.
– Kehityksen
myötä puutaloja pystytään tekemään kilpailukykyisemmin kuin aiemmin, eli
hintatasokin alkaa varmasti laskea.
Kaikki
tarvittavat puuelementit taloon saatiin Stora Ensolta. Seinäelementit on tehty
viilupuusta eli LVL:stä, jota valmistetaan Varkaudessa. Lattian välipohjan
elementit ovat puolestaan CLT:stä eli monikerroslevyistä.
Asukkaiden mieleen
Talo herätti
runsaasti huomiota Joensuussa jo rakennusaikanaan. Paikalla järjestettiin
avoimet ovet pariinkin otteeseen.
– Toisella
kerralla paikalla kävi kolmen tunnin sisällä lähes 500 ihmistä. Kohde tuntui jo
rakennusvaiheessa kiinnostaneen ihmisiä. Sijainti on loistava, lähellä
oppilaitoksia, keskustaa ja rautatieasemaa. Lisäksi talosta on todella hulppeat
näkymät, Ojalainen sanoo.
Yksi talon
asukkaista on Pinja Juurakko, joka opiskelee Joensuun
ammattikorkeakoulussa metsätalousinsinööriksi. Juurakko kertoo viihtyvänsä
yksiössään erittäin hyvin.
– Suorastaan
yllätyin, kuinka hyvin olen viihtynyt. Minkäänlaisia ongelmia ei ole ollut
missään vaiheessa. Aion näillä näkymin asua tässä koko opiskeluajan, syyskuussa
taloon muuttanut Juurakko sanoo.
Hän allekirjoittaa
sen, että puutalossa asuminen on akustisesti toimiva ratkaisu.
– Talossa on tosi hiljaista, eikä kaiu. Tämä on ehdottomasti paikan positiivisimpia puolia. Samoin kuin se, että asukkaat ovat ystävällisiä toisilleen ja kommunikoivat keskenään, vaikka eivät tuntisikaan toisiaan, hän kiittelee.
FAKTA: Tekoja hyvinvointiyhteiskunnan edistämiseksi Suomen korkein puukerrostalo Lighthouse on Kuntarahoituksen rahoittama kohde. Kuntarahoituksen rahoittamilla kohteilla ylläpidetään ja kehitetään suomalaista hyvinvointiyhteiskuntaa.
Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva reilun 12 000 asukkaan Kalajoki on tunnettu erityisesti upeista hiekkasärkistään. Kaupunkiin on tämän vuoden aikana luvassa muutakin ainutlaatuista – nimittäin Suomen ensimmäinen Joutsenmerkitty peruskoulu ja samalla suurin Joutsenmerkitty rakennus. Kesällä valmistuvalle Merenojan koululle on myös myönnetty Kuntarahoituksen vihreä rahoitus. Rahoituksen saaminen edellyttää energiatehokkuuden monipuolista huomioimista sekä rakennuksen elinkaaren aikaisen käyttöön ja käytettävyyteen liittyvien vaatimusten täyttämistä.
– Ajatus Joutsenmerkistä oli mukana heti suunnittelun alusta lähtien, joten tarjouspyyntöä laadittaessa ehtona oli, että valmis kohde täyttäisi Joutsenmerkin tiukat kriteerit. Hankkeen KVR-urakoitsijaksi valikoitui lopulta YIT Suomi Oy, kertoo Kalajoen kaupungin tekninen johtaja Marko Raiman.
Terveellinen, turvallinen ja liikkumista tukeva koulu
Joutsenmerkki voidaan myöntää ainoastaan rakennukselle, joka on ollut ympäristöystävällinen jo rakennusvaiheessa. Myönnetty Joutsenmerkki myös osaltaan kertoo toteuttajan halusta huomioida kohteen elinkaarenaikaiset ympäristövaikutukset keskimääräistä paremmin. Merenojan kouluhankkeen lähtökohtana onkin ollut halu rakentaa terveellinen, turvallinen ja liikkumista tukeva yhtenäiskoulu. Uuden koulun kanssa samalla tontilla sijaitsee myös Kalajoen lukio, jonka oppilaat tulevat käyttämään Merenojan koulun ruokailu- ja liikuntatiloja. Tämän lisäksi uudessa koulussa sijaitsee myös hammaslääkärin vastaanotto sekä kaupungin vapaa-ajantoimen tiloja.
Marko Raiman
– Joutsenmerkityn rakennuksen rakentaminen on prosessi, jossa kaikki rakennusmateriaalit täytyy hyväksyttää etukäteen, eikä tiettyjä materiaaleja ja kemikaaleja voida käyttää lainkaan. Meidän on myös tiedettävä, mitä materiaaleja on käytetty missäkin kohtaa rakennusta, kertoo Raiman.
Joutsenmerkitty rakennus toteutetaan myös tarkkojen kosteudenhallintamallien mukaisesti, ja rakennustöissä edellytetään erityistä P1-puhtausluokkaa. Rakennukseen tulee myös tuulettava alapohjarakenne, ja aikatauluun on varattu tuuletusaika ennen tilojen käyttöönottoa.
Nykyaikaisia ratkaisuja ja energiatehokkuutta
Rakennuksen ympäristöystävällisyyteen ja terveellisyyteen ei
suinkaan kiinnitetä huomiota ainoastaan rakennusvaiheessa. Merenojan koulussa
on paljon ratkaisuja, jotka tukevat rakennuksen energiatehokkuutta myös sen
valmistumisen jälkeen.
– Koululle asennetaan muun muassa aurinkokeräimiä sekä
näyttötaulut, joista oppilaat ja opettajat voivat reaaliajassa seurata
rakennuksen energiankulutusta. Näitä tietoja voidaan suoraan hyödyntää myös
opetuksessa, vaikkapa laskuesimerkkeinä, Raiman kertoo.
Myös koulun sisäilman laatu on asia, johon on haluttu alusta
alkaen kiinnittää erityistä huomiota.
– Yksinkertaisesti sanottuna halusimme tehdä asiat niin
hyvin kuin ikinä mahdollista – siitä juontaa juurensa myös päätöksemme
Joutsenmerkin hakemisesta. Haluamme varmistaa, ettei ongelmia esimerkiksi
sisäilman kanssa ilmenisi jatkossakaan, Raiman summaa.
Ympäristömerkintä Suomi Oy:n tietojen mukaan Joutsenmerkitty rakentaminen on nelinkertaistunut kolmessa vuodessa Pohjoismaissa. Myös Marko Raiman uskoo, että ympäristöystävällisemmät rakennustavat tulevat tulevaisuudessa yleistymään entisestään.
– Muistan kuinka vielä muutama vuosi sitten esimerkiksi kosteudenhallinnan toimintamalli Kuivaketju10 oli asia, jota yritettiin kovasti edistää, mutta tuntui, ettei oikein mitään tapahtunut käytännössä. Tänä päivänä kyseinen toimintamalli on kuitenkin rakennuksilla aivan arkipäivää. Uskon, että sama ilmiö tulee tapahtumaan tulevaisuudessa myös Joutsenmerkitylle rakentamiselle.
Vihreä rahoitus
Kuntarahoituksen vihreä laina ja leasing on suunnattu ympäristöystävällisten investointien rahoittamiseen.
Rahoitusta voi hakea isompiin tai pienempiin investointihankkeisiin, joissa syntyy selkeitä ja mitattavia ympäristölle hyödyllisiä vaikutuksia.
Vihreän rahoituksen ehdot ovat muutoin samat kuin Kuntarahoituksen muussakin rahoituksessa, mutta vihreä rahoitus on asiakkaalle tavallista lainaa tai leasingia edullisempaa.
Hämmennystä ovat tänä vuonna aiheuttaneet viime vuodelta
tutut asiat: suurvaltojen kinastelu, kauppasota ja brexit. Nämä teemat
loistivat yllättäen poissaolollaan Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n
vuosikokouksessa, johon lokakuun lopulla osallistuin. Kolmen päivän aikana
tapasin yhteensä yli kolmenkymmenen pankin edustajia. Yleensä tapaamisia on
yhdistänyt jokin tietty suuri teema. Tänä vuonna sellaista ei ollut, vaikka
merkittäviä maailmantalouteen vaikuttavia asioita on avoinna. Tämä oli
hämmentävää.
Vaikuttaa siltä, että asioiden paikallaan junnaamiseen on
turruttu. Riskien kanssa tekemisissä olevat ihmiset ovat kyynistyneet. Ennen suunnan
muuttamista tai toimiin ryhtymistä halutaan varmistua, että jotain
konkreettista tapahtuu eikä kyseessä ole pelkkä vouhotus.
Kansainvälisistä epävarmuustekijöistä huolimatta Suomen
talous on porskuttanut vastavirtaan. Talouden alamäki ole ainakaan vielä tänne tarttunut,
vaikka sekä kuluttajien että teollisuuden luottamus tulevaisuuteen näyttää
heikkenevän.
Luottamuksella on talousjärjestelmässä keskeinen rooli,
muutenkin kuin näkymien mittaamisessa. Pankkitoiminta perustuu nimenomaan
luottamukseen vastapuolta kohtaan.
Kuntataloudessa vuosi on ollut odotuksia synkempi muun
muassa ennustettua pienemmän verokertymän takia. Huolta tulevaisuudesta lisäsi
Tilastokeskuksen alueellinen väestöennuste, jota tässäkin lehdessä ja lokakuun
Huomisen talous -podcastissamme puidaan.
Mikäli kaupungistumiskehitys jatkuu ennustetusti, vuonna
2030 kymmenessä suurimmassa kaupungissa asuu 44 % Suomen väestöstä, vuonna 2040
jo 46 %. Vastaava luku tänä vuonna on 41 %, kun vuoden 2009 lopussa se oli 38
%. Kunnat tulevat jakautumaan entistä selkeämmin muuttotappio- ja
muuttovoittokuntiin. Vaikka merkittävät vaikutukset kunnille toteutuvat
nykyennusteen mukaan noin 20 vuoden kuluttua, niihin on reagoitava nyt.
Jo vuosia kestäneen paineen ja epävarmuuden keskellä kunnat
ovat pystyneet sopeuttamaan talouksiaan ja leikkaamaan kustannuksia.
Toivottavaa olisi, ettei niiden tehtäväkenttää jo muutenkin haastavassa
tilanteessa laajennettaisi ilman lisärahoitusta. Esimerkiksi julkisuudessa
pyöriteltyjen hoitajamitoitusten muuttaminen kertalaakista ilman siirtymäaikoja
tulisi kunnille kalliiksi.
Kuntarahoitus on perustehtävänsä kautta ollut jo 30 vuotta
kuntien kumppanina rakentamassa Suomen hyvinvointia, hyvinä ja huonoina päivinä.
Viime vuosina olemme lisäksi tehneet yhteistyötä erilaisissa hankkeissa, joilla
luodaan maamme tulevaisuuden menestystä.
Menestys rakennetaan tiimipelillä, minkä Huuhkajatkin
osoittivat. Joku on joskus sanonut, että tiimi ei ole joukko ihmisiä, jotka
tekevät työtä yhdessä. Se on joukko ihmisiä, jotka luottavat toisiinsa. Haluan
kiittää henkilöstöämme antoisasta vuodesta, sitoutuneisuudesta ja
tiimipelaamisesta. Kiitos myös asiakkaillemme ja kumppaneillemme luottamuksesta
asiantuntijuuttamme kohtaan. Jatketaan hyvää tiimipeliä myös ensi vuonna.
Esa Kallio toimitusjohtaja Kuntarahoitus Oyj Twitter @EsaKallio1
Nuorten
ääni kuului maaliskuun alussa järjestetyssä Meidän ilmasto 2030: Nuorten
ilmastokokous -tapahtumassa, johon osallistui yli 500 ilmastoaktiivia. Kuntarahoitus
antoi nuorille mahdollisuuden kertoa ilmastohuolensa kuntapäättäjille
kirjoittamalla ilmastopoliittisia odotuksiaan ja vaatimuksiaan koti- ja
asuinkunnilleen.
Nuoret
jakoivat valtavan määrän ideoita sekä fyysisellä seinällä että sosiaalisessa
mediassa. Vastauksissa kolme aihealuetta – ruokailu, kaupunkisuunnittelu ja
liikenne – nousivat ylitse muiden. Huomisen tekijät tarttui nuorten eniten
esiin nostamiin aiheisiin ja keräsi niihin ratkaisuja asiantuntijoilta sekä
ilmastohaasteeseen tarttuneilta kunnilta.
Kunnat
ruokatuotannon suunnannäyttäjiä
Elintarviketieteiden
ja maatalous- ja metsätieteiden maisteri Viivi Wanhalinnan mukaan ruoka,
asuminen ja liikkuminen muodostavat jopa kolme neljäsosaa keskivertosuomalaisen
hiilijalanjäljestä. Leijonanosa ruoan hiilijalanjäljestä syntyy
alkutuotannossa.
Vahvan
kouluruokailuperinteen ansiosta julkishallinnon rooli ruokailutottumuksien
määrittäjänä on meillä suurempi kuin maailmalla. Kouluruokailu voi ohjata
lasten ja nuorten ruokailutottumuksia pysyvästi parempaan suuntaan tarjoamalla
runsaasti erilaisia terveellisiä, ympäristöystävällisiä ja maukkaita
vaihtoehtoja.
–
Julkisessa ruokahuollossa ilmastovaikutukset tulee huomioida toiminnan joka
tasolla: reseptisuunnittelussa tulee suosia enemmän kasviperäisiä
proteiininlähteitä ja keittiön energia- ja vesitehokkuutta tulee parantaa.
Esimerkiksi hävikkiruuan myyminen kuluttajalle kotiin vietäväksi on helppo ja
yksinkertainen tapa vähentää niin julkisen tarjoajan kuin yksittäisen
kuluttajan ruokailun ilmastovaikutuksia, kertoo Wanhalinna.
Helsinki
on asemoitunut Suomessa kasvisperäisen ruokailun edelläkävijänä. Kaupungin
tavoitteena on puolittaa lihan- ja maidonkulutus julkisessa ruokahuollossa
vuoteen 2025 mennessä.
Helsingin
kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Otso Kivekäs uskoo pääkaupungin
uudistusten luovan pohjaa muulle maalle. Lihankulutuksen puolittamalla
Helsingin kaupungin vuotuinen hiilijalanjälki pienenisi Kivekkään mukaan
arviolta 10 000 – 20 000 tonnia vuodessa.
–
Kyseessä on oikeastaan melko maltillinen muutos. Tarkoitus ei ole pakottaa
ketään syömään kasvisruokaa, vaan tarjota ihmisille parempia, ravinteikkaampia
ja ympäristöystävällisempiä vaihtoehtoja, joita he haluavat syödä.
Puolittamalla lihankulutuksen nykyisestä olemme samalla tasolla kuin
80-luvulla. Silloinkin voitiin ihan hyvin, Kivekäs muistuttaa.
Uusia
teknologioita ja päästökauppaa
Liikennepäästöistä
leijonanosa – yli 60 prosenttia – syntyy yksityisautoilusta. Korvaajaa
perinteisille bensiini- ja dieselkäyttöisille polttomoottoreille on viime
vuosina etsitty esimerkiksi sähköstä.
VTT:n
johtava tutkija Juhani Laurikko uskoo sähköautoilun tulevaisuuteen,
mutta näkee vielä mutkia matkassa: läpimurto valtavirtaan edellyttää
harppauksia niin latausverkon kuin akkuteknologian saralla. Monimutkaiseen
ongelmaan tuskin löytyy yksinkertaista vastausta.
–
Haasteet johtuvat pitkälti siitä, että olemme hirttäytyneet yhteen
käyttövoimateknologiaan, raakaöljyjalosteisiin. Tulevaisuuden
energiakeskustelussa ei saa etsiä vain yhtä vaihtoehtoa, vuodesta 1985
liikenteen päästöihin erikoistunut Laurikko painottaa.
Käyttövoimateknologioiden
monipuolisen soveltamisen lisäksi Laurikko peräänkuuluttaa rohkeaa
liikennesuunnittelua. Tulevaisuuden liikenteessä avainsana on tehokkuus.
–
Liikkumistarpeiden minimointi tulee olla lähtökohtana kaikessa
liikennesuunnittelussa. Se osuus liikenteestä, jota ei voida poistaa, tulee
toteuttaa mahdollisimman tehokkaasti, Laurikko tiivistää.
Lahden
kaupunki rohkaisee asukkaitaan tekemään ympäristöystävällisempiä
liikkumisvalintoja henkilökohtaisen päästökaupan avulla. Maailmanlaajuisesti
ainutlaatuisessa CitiCAP-hankkeessa jokaiselle käyttäjälle lasketaan
yksilöllinen päästökiintiö LUT-yliopiston kehittämän laskentalogiikan avulla.
Päästökiintiön alittuessa sovellus palkitsee käyttäjän virtuaalieuroilla.
Palvelun täysmittaisen lanseerauksen jälkeen käyttäjät voivat vaihtaa
virtuaalieuroja esimerkiksi kaupungin liikunta- ja kulttuuripalveluihin.
Lahden
kaupungin kestävän liikkumisen projektipäällikön Anna Huttusen mukaan
liikennepäästöjen leikkaaminen on osoittautunut muita ympäristötyön osa-alueita
haastavammaksi. Yli kahden kilometrin matkoilla auto on edelleen lahtelaisten
suosituin kulkuväline.
– Lahti
on erittäin autovaltainen paikkakunta. Jos kehityskulku ei muutu, vuonna 2030
jopa 80 prosenttia kaupungin kokonaispäästöistä syntyy liikenteestä.
Vaikka
päästöteknologia kehittyy, kunnianhimoisiin tavoitteisiin ei päästä ilman
yksityisautoilun vähenemistä. Ihmisten päiden kääntämisessä Huttunen uskoo
porkkanan olevan keppiä voimakkaampi: tavoitteena on tehdä kestävistä
valinnoista helppoja ja miellyttäviä vaihtoehtoja yksityisautoilulle.
Iissä
ekologisuus tuo euroja
Älykäs
kaupunkisuunnittelu tarvitsee rinnalleen vahvat kiertotalouden periaatteet ja
elinkaarimallin lainalaisuudet. Sitran Hiilineutraali Kiertotalous -teeman
johtavan asiantuntijan Nani Pajusen tavoitteena on edistää ratkaisuja,
joissa yhdistyvät luonnonvarojen kestävä käyttö, materiaalien tehokas kierto ja
tuotteiden pitkä elinikä.
– Uskon,
että nämä teemat ymmärretään Suomessa paremmin kuin monessa muussa maassa, mutta
eri juttu on se, onko asioita myös sisäistetty ja kiertotalouden ratkaisuja
otettu käyttöön. Moni kokee edelleen, että ympäristö- ja ilmastoasiat eivät
kuulu minulle, vaan joku tulee ja hoitaa kaiken puolestani, Pajunen sanoo.
Pajusen
mukaan suomalaiset kunnat ovat tehneet hienoa työtä ilmastonmuutoksen
hidastamiseksi ja olleet aktiivisesti mukana kiertotaloustyössä. Yksi esimerkki
aktiivisuudesta on pohjoispohjanmaalainen Iin kunta, jossa ilmastotyö on
muutettu euroiksi ja työpaikoiksi. Kunta on muun muassa luopunut fossiilisista
polttoaineista kiinteistöjensä lämmityksessä ja rakentanut yhden Suomen
suurimmista tuulivoimakeskittymistä.
Kunnassa
suositaan paikallisia yrittäjiä, mikä on luonut uusia työpaikkoja alueelle.
Ekologisten valintojen ansiosta kunnan kassaan kilahtaa yli kaksi miljoonaa
lisäeuroa.
Kunta saa
ympäristöasioissa aktiivista tukea ja konsultointia Iissä toimivalta kehitysyhtiö
Micropolikselta. Kehitysyhtiön toimitusjohtajan Leena Vuotoveden mukaan Ii
tuottaa jo tällä hetkellä 10 kertaa enemmän energiaa kuin kuluttaa – ja
nimenomaan uusiutuvaa energiaa, mutta työ ei ole vielä lähelläkään maalia.
Ennen kaikkea tarvitaan luottamusta, asennetta ja vahvaa tahtoa toimia kiertotalouden ehdoilla.
– Tavoitteena on 80 prosentin päästövähennys vuoteen 2020 mennessä. Samalla Ii haluaa olla sekä täysin muoviton että jätteetön kunta.
Tilastokeskuksen syyskuun lopussa julkaistu väestöennuste
maalaa synkän kuvan tulevaisuuden Suomesta: väestö vanhenee vauhdilla, maaseutu
autioituu eikä lapsia synny riittävästi. Sanotaan, että hyvinvointiyhteiskunnan
näivettyminen uhkaa seuraavina vuosikymmeninä.
Kuhmon kaupunginjohtaja, haja-alueiden rohkaisevaksi äänitorveksi
profiloitunut Tytti Määttä sanoo olevansa avoimesti eri mieltä. Jos
Määttä saisi päättää, hän kääntäisi oikeastaan täysin koko keskustelun suunnan.
– Suomessa tuntuu vallitsevan vahva ajatus siitä, että vain
väestönkasvulla on mahdollista luoda hyvinvointia. Kaikilla kunnilla ei käsittääkseni voi olla väestönkasvua strategianaan,
eikä sitä uusien ennusteiden perusteella ole edes mahdollista ottaa osaksi
strategiaa.
Määtän mielestä
Suomi tarvitsee nyt ennen kaikkea uutta ajattelua. Sen turvin voisi saada
vastauksia siihen, miten hyvinvointia ja elinvoimaa syntyy ilman väestönkasvua.
Hän haluaa
rohkaista toisenlaiseen ajatusmaailmaan.
– Missä vaiheessa
ymmärrämme, että vakituisen väestön määrä ei ole mittari sille, onko alue
kukoistava vai kurjistava? Kestävä elämäntapa ei voi perustua siihen, että
taloudellinen hyvinvointi on kiinni väestön lisääntymisestä.
Syntyvyyskeskustelu on oma kysymyksensä. Määttä ei aivan
käsitä, miksi syntyvyyden laskusta puhutaan kuin se olisi uusi ilmiö.
– Syntyvyys on ollut matalalla ennenkin: esimerkiksi
70-luvulla oltiin lähes samalla tasolla kuin nyt, mutta erona on tosin se, että
tuon ajan Suomessa asui enemmän nuoria aikuisia eli potentiaalisia vanhempia.
Hän sanoo kuitenkin ehdottomasti ymmärtävänsä, mistä huoli
kumpuaa.
– Se on selvää, sillä ovathan eläkejärjestelmä ja palvelut kriisissä. Myös yrittäjät miettivät, mistä saisivat osaavaa työvoimaa. On kuitenkin ristiriitaista samaan aikaan kauhistella kehitysmaiden väestön- ja kulutuksen lisääntymistä ja samaan aikaan haluta palauttaa Suomi väestönkasvun uralle.
Elinvoima ei ole kiinni paikasta
Kuhmon kaupunginjohtaja Tytti Määttä on profiloitunut haja-alueiden rohkaisevaksi äänitorveksi.
Väestöennusteen mukaan Suomessa on vuonna 2040 enää vain
neljä maakuntaa, joissa väkiluvun odotetaan olevan nykyistä suurempi. Näistäkin
neljästä vain Uusimaa pystyy ylläpitämään väestönkasvua vielä ennustejakson
lopussa.
Määttä suhtautuu ennusteisiin kriittisesti.
– Emme voi vuonna 2019 varmuudella tietää, mitä ihmiset ajattelevat tai miltä maailma ympärillä näyttää vuonna 2040. On mahdollista, että kaikista ansiokkaista toimistamme huolimatta osa maailman alueista muuttuu elinkelvottomiksi ilmastonmuutoksen takia. Tämä voi tarkoittaa siirtolaisvirtaa esimerkiksi Suomen haja-alueille. Pitää muistaa, että tilanteet voivat kääntyä päälaelleen.
Sana elinvoima yhdistetään usein kolmen kasvukeskuksen,
pääkaupunkiseudun, Turun ja Tampereen ympärille. Määttä laajentaisi tätä
jaottelua.
– Elinvoimaisia alueita, yrityksiä ja ihmisiä voi olla eri puolilla Suomea, etelästä pohjoiseen. Digitalisaatio on avannut markkinoita viennille aivan uudenlaisella tavalla. Esimerkiksi pienen kuhmolaisen kivijalkakaupan markkina-alue voi tätä nykyä olla koko maailma.
Kestävä elämäntapa ei voi perustua siihen, että taloudellinen hyvinvointi on kiinni väestön lisääntymisestä.
Alueen elinvoima ja alueen ihmisten hyvinvointi pitää siis pystyä erottamaan myös kuntien taloudellisesta tilanteesta, hän jatkaa. Fakta on Määtän mukaan se, että kunnilla menee taloudellisesti huonosti Helsinkiä ja muutamaa muuta paikkaa lukuun ottamatta. Ongelmana on, että valtionosuusjärjestelmä on rakennettu pääsääntöisesti asukasperusteisesti ja kuntien verokertymä tulee pääosin kunnallisverosta.
Hän mainitsee yhtenä teemana myös palveluiden lisäämisen.
Määtän mukaan hallitus on
lisäämässä kuntien tehtäviä merkittävästi, vaikka tilanne rahoituspohjan osalta
on vaikea väestön vähetessä.
– Kuntien järjestelmä ja hyvinvointiyhteiskunta on rakennettu täysin sen varaan, että
työssäkäyviä veronmaksajia riittää kasvaneen palvelutarpeen rahoittamiseksi. Jatkossa
näin ei kuitenkaan ole, joten järjestelmän pitää pystyä uusiutumaan. Ja jos yksittäisen asukkaan hyvinvointia
ajatellaan, niin kuka on sanonut, että mahdollisimman suuri määrä
ihmisiä ympärillä tekee automaattisesti onnelliseksi?
Ilon kautta
Määttää hämmentää yleinen negatiivisuus niin
yhteiskunnallisessa keskustelussa mutta myös yksilötasolla.
– Moni sanoo, että usea pieni kunta on epäonnistunut ja
alamäessä ollaan. Jos aina ajattelisimme noin synkästi, olisi aika moni
matkailukeskus jäänyt avaamatta,
kaivos syntymättä ja puutuoteklusteri kehittämättä. Meidän pitäisi ennemminkin
rohkaista, eikä heti tuomita.
Hänen mielestään nykypäivänä tuntuu välillä siltä, ettei
mikään saisi olla hauskaa.
– Vaikuttaa vähän siltä, että tärkeintä on olla mahdollisimman ahdistunut ja kulkea kuin
kuolemanpelossa muun lauman mukana. Negatiivinen ilmapiiri ei ainakaan helpota tilannetta.
Pelkään, että elintärkeä innovatiivisuus ja yritteliäisyys hukkuvat
toivottomuuden alle.
Esimerkiksi lapsiperhearkikin on saatu näyttämään
julkisuudessa varsin ankealta, hän jatkaa.
– Tämän valossa ei siis välttämättä ole mikään ihme, että niin moni ei halua lapsia. Suomalaiset tarvitsisivat iloa elämään ylipäätään. Se olisi ensimmäinen askel.
Kuntien palvelurakenne mullistuu
Timo Aro (vas.) tuntee alue- ja väestörakenteen muutokset perinpohjaisesti. Aro vieraili Kuntarahoituksen Huomisen talous -podcastissa marraskuussa. Jaksossa Suomen väestönkehitystä puivat Aro ja Kuntarahoituksen pääekonomisti Timo Vesala (oik.).
Konsulttitoimisto MDI:n
aluetutkija Timo Aro tuntee alue- ja väestörakenteen muutoksen koukerot
paremmin kuin ehkä kukaan muu Suomessa. Tilastokeskuksen syyskuinen ennuste
onnistui kuitenkin yllättämään jopa Aron kaltaisen konkarin.
– Osasimme odottaa synkkiä lukuja, mutta ne olivatkin vielä odotettua
synkemmät. Käyttäisin jopa sanoja karu ja jäätävä, Aro sanoo.
MDI julkaisi oman selvityksensä aiheesta alkuvuonna. Se on
sisällöltään hyvin samankaltainen kuin Tilastokeskuksen vastaava. Molemmista
nousee esiin alueellinen eriytyminen, josta Aro kertoo olevansa erityisen
huolissaan.
– Vaikka Suomi on väestöltään pieni maa, kuilu alueiden
välillä on syventynyt jo pitkään. Meillä on suuret kantokykyerot, jotka näkyvät
myös maakuntien välillä ja kaupunkikuntien sisällä. Tämä myös selittää
huoltosuhteissa olevia merkittäviä eroja. Kun väestö ikääntyy ja lopulta
vähenee, niin huollettavia tulee enemmän, ja potentiaalisia huoltajia taas
vähemmän. Siksi suppenevasta potentiaalisesta työvoimasta pitää saada niin
sanotusti enemmän tehoja irti.
Väestörakenteen muutos tulee vaikuttamaan merkittävästi myös
palvelurakenteeseen.
– Vaikutus näkyy ensin neuvoloiden toiminnassa, sitten
varhaiskasvatuksessa ja lopulta ketjun toisessa päässä esimerkiksi korkeakoulujen
aloituspaikoissa. Voidaan puhua palvelurakenteen murroksesta, jonka vaikutukset
näkyvät valitettavasti etenkin sivistyksessä ja kasvatuksessa, Aro sanoo.
Samaan aikaan kuntien pitää varautua
siihen, että yli 75-vuotiaiden määrä kasvaa lähes neljälläsadalla tuhannella
vuoteen 2040 mennessä, mikä vaatii kunnilta ja kaupungeilta täysin erilaista
palvelurakennetta kuin tällä hetkellä, huomauttaa Kuntarahoituksen
pääekonomisti Timo Vesala.
– Tilanne on hyvin hankala. Ilmiö ei koske vain maaseutua tai syrjäseutua, vaan yhtä lailla ruuhka-Suomea. Esimerkiksi Espoolla ja Vantaalla vanhusväestön määrä kasvaa erittäin voimakkaasti jo ensi vuosikymmenellä, mikä aiheuttaa täysin uudenlaisia haasteita esimerkiksi soten näkökulmasta, Vesala sanoo.
Maailmantalous on erikoisessa tilanteessa.
Korot ovat hyvin alhaiset, jopa negatiiviset, ja inflaatio on matalalla. Investoinnit
ovat vähissä ja työttömyys on ainakin USA:ssa alhainen.
– Tämä on hyvin hämmentävää. Kukaan ei olisi
ajatellut, että vuonna 2008 roihahtaneen finanssikriisin jälkeen ajauduttaisiin
tällaiseen tilanteeseen, Holmström sanoo.
Inflaation kasvua toivotaan, jotta alhaisista
koroista päästäisiin pois. Niistä aiheutuu monenlaista hallaa pankeille ja
taloudelle. Mistä ihmeestä tämä ekonomistienkin mielestä kummallinen tilanne
sitten johtuu? Holmströmin mukaan siihen on monta toisiinsa kytkeytyvää
selitystä, mutta ensisijainen syy on turvallisten sijoituskohteiden vähyys
suhteessa kysyntään.
– Finanssikriisin jälkeen suuri määrä
turvallisia sijoituskohteita hävisi, kun sijoittajien luottamus
varjopankkijärjestelmän tuottamiin velkakirjoihin romahti. Niitä luultiin
turvallisiksi, mutta totuus osoittautui toiseksi. Tämän seurauksena maailmassa
on runsaasti rahaa, joka etsii turvallista parkkipaikkaa.
Turvallinen parkkipaikka on yksi
vertauskuvista, joita Holmström mielellään käyttää. Vaikka aihe on
monimutkainen, Holmström pyrkii puhumaan mahdollisimman käytännönläheisesti.
– Kun
kysyntää turvallisille parkkipaikoille on enemmän kuin tarjontaa, hinta nousee
ja tuotto pienenee, korot painuvat matalalle. Maailmassa on arviolta 13–15 biljoonaa
velkaa, jossa korko on negatiivinen. Sijoittajat ovat valmiita maksamaan
turvallisesta parkkipaikasta.
Dollarin asema ei horju
Mitä markkinat sitten pitävät turvallisina
parkkipaikkoina rahalle?
– Erityisesti Yhdysvaltojen liikkeeseen laskemia
velkakirjoja, mutta myös muiden maiden dollarivelkakirjoja pidetään
turvallisina sijoituskohteina ympäri maailman. Raha hakeutuu Yhdysvaltoihin
myös Euroopasta ja Aasiasta. Yhdysvallat ei pysty suuresta velastaan huolimatta
kehittämään riittävästi turvallisia parkkipaikkoja maailmanlaajuiselle kysynnälle.
Tämä on osasyy alhaisiin korkoihin ja myös dollarin vahvuuteen.
Yhdysvaltojen ja dollarin ylivoimainen asema
tuntuu erikoiselta. Miksi raha hakeutuu sinne, missä finanssikriisi sai
alkunsa?
– Tämä on myös paradoksaalista. Luulisi, että
Yhdysvaltoja rangaistaisiin, Holmström pohtii.
– Kriisin laukaisijasta tuli aikaisempaakin
merkittävämpi. Dollari on dominoiva valuutta kaupankäynnissä, sen asemaa on ilmeisen
vaikea murtaa.
Yhdeksi selitykseksi dollarin vahvalle
asemalle Holmström sanoo Euroopan ajautumisen finanssikriisiin Yhdysvaltojen
vanavedessä sekä Kiinan epäluotettavuuden sijoituskohteena.
– Euroopan taloudella on ollut sen verran
vaikeuksia ja ongelmia, että euroa valuuttana ei ole saatu nostettua dollarin
kaltaiseen asemaan. Kiina on tietysti suuri talous ja siellä olisi
sijoitusmahdollisuuksia, mutta sinne ei haluta sijoittaa, koska Kiinan
finanssimarkkinat ovat nuoret ja kehittymättömät.
Dollarin vahvasta asemasta kertoo myös se,
että edes presidentti Donald Trumpin uhittelu ja poukkoilevat lausunnot,
jotka muuten ovat aiheuttaneet epävakautta maailman talouteen, eivät ole
heikentäneet dollarin asemaa.
– Yhdysvalloissa on kehittynyt finanssijärjestelmä,
jossa lainsäädäntö ja pelisäännöt ovat vakiintuneet ja sääntely on
kohtuullista.
Dollarin vahva asema aiheuttaa ongelmia myös
Yhdysvalloille. Valuuttakurssin nousemisen myötä Yhdysvaltojen kilpailukyky maailmalla
heikkenee. Maan kauppatase on vahvasti alijäämäinen. Tätä on valitellut myös
presidentti Trump, joka on väläytellyt valuutan ottamista pois kansainvälisestä
järjestelmästä ja rajoituksia ulkomaisille sijoituksille.
– Jos jotain tällaista tehtäisiin, sillä olisi maailmanlaajuiset vaikutukset. Uskon, että tässä vaiheessa kysymys on vain uhkailusta – ehkä siinä toivossa, että Trumpin puheet laskisivat dollarin kurssia, Holmstöm aprikoi.
Kuka ottaisi riskiä?
Yhdysvaltojen tavoin Euroopan keskuspankki on
lisännyt voimakkaasti finanssimarkkinoiden sääntelyä finanssikriisin jälkeen.
Sääntelyllä pyritään estämään pankkien ajautuminen kriisiin, mutta alhaiset
korot ovat johtaneet pankkien kannattavuuden heikentymiseen ja perinteisen
pankkisektorin supistumiseen. Viime kädessä pankkien kannattavuus on
turvallisuuden kannalta keskeisin tekijä. Sääntely on myös johtanut suuriin
muutoksiin varjopankkijärjestelmässä. Vakuuksien käyttöä on tiukennettu, mikä
on vähentänyt turvallisten parkkipaikkojen määrää. Samalla heikompien
vakuuksien käyttö on lisääntynyt.
– Keskuspankit ovat siirtäneet turvallisia
parkkipaikkoja taseisiinsa, kun ne ovat ostaneet omia valtion velkakirjoja.
Tällä on pyritty lisäämään talouden likviditeettiä, mutta samalla turvallisia
sijoituskohteita on poistunut valtavasti muun talouden käytöstä. Keskuspankkien
taseet ovat elvytystoimien myötä kasvaneet huikeasti. Monet keskuspankit,
erityisesti kehittyvissä talouksissa, ovat myös haalineet itselleen dollarimääräisiä
velkakirjoja tulevien kriisien varalle. Kaikkiaan turvallisia sijoituskohteita
katosi finanssikriisin jälkeen noin puolet. Ennen kriisiä niitä oli arviolta 35–40
prosenttia maailman bruttokansantuotteesta. Tänä päivänä niitä on vain 25 prosenttia,
mikä on selvästi alle normaalin tason.
Finanssikriisi sai alkunsa varjopankkijärjestelmässä,
jossa niin sanotut repomarkkinat pettivät Yhdysvalloissa.
– Tämän seurauksena monet näkivät varjopankkijärjestelmän hämäränä Wall Streetin salajuonena.
Bengt Holmström on taloustieteen tohtori ja Massachusetts Institute of Technologyn (MIT) taloustieteen professori. Holmström voitti taloustieteen Nobel-palkinnon vuonna 2016.
Holmströmin mukaan varjopankkijärjestelmällä on kuitenkin keskeinen ja kasvava rooli finanssimarkkinoiden toiminnassa, sillä se tehostaa vakuuksien käyttöä.
– Repomarkkinat toimivat eräänlaisena
talletuspankkina suursijoittajille: sinne voi sijoittaa satojenkin miljoonien
edestä rahaa kerralla, koska vastineeksi saa luotettavia arvopapereita. Repomarkkinoita
käyttävät liikepankit, eläkeyhtiöt ja myös keskuspankki, kun se haluaa myydä
tai ostaa omia velkakirjojaan. Järjestelmä ei todellakaan ole mikään Wall
Streetin salajuoni vaan elintärkeä osa toimivaa modernia talousjärjestelmää,
Holmström painottaa.
Minkä vuoksi niin moni taho ympäri maailman
juuri nyt etsii turvallisia parkkipaikkoja rahoilleen?
– Ihmiset eivät ole valmiita ottamaan riskiä,
rahaa pidetään mieluummin tilillä kuin sijoitetaan vaikka uusiin osakkeisiin. Yhdysvalloissa
riskipitoisten sijoitusten tuottovaatimus on säilynyt ennallaan koko 2000-luvun
ajan, vaikka korkotaso on laskenut hyvin alhaiseksi. Riskipreemio on kasvanut, mikä
saattaa heijastaa pelkoa siitä, että jonkinlainen kriisi on tulossa. Samaan
aikaan uskotaan, että valtio tulee pelastamaan järjestelmän, kuten se teki
vuosien 2008–2010 kriisin aikana.
Myös digitalisaatio on vähentänyt turvallisia
sijoituskohteita. Tuotannollisia sijoituksia tehdään vähän, investoinnit
kohdistuvat aineettomaan pääomaan.
– Asuntoja rakennetaan ja ne ovatkin
haluttuja investointikohteita kasvavilla alueilla. Ongelmana monessa
suurkaupungissa ovat tyhjillään olevat asunnot, joihin on parkkeerattu rahaa,
koska asuntosijoitukset koetaan turvallisiksi. Tämä on korkean riskipreemion ikävä
ilmentymä. Riskinottohalu pitäisi nyt saada jollain tavalla kasvamaan, mutta
jos epävarmuus tulevaisuudesta on suuri, halu sijoittaa riskipitoiseen
toimintaan on heikko, Holmström harmittelee.
Matala korko aiheuttaa pankeille ongelmia etenkin
Euroopassa, kun niiden on vaikea saada toiminnastaan kannattavaa. Lisäksi yritysten
uusiutuminen hidastuu, kun huonokuntoiset yritykset saavat tekohengitystä
ottamalla lisää halpaa lainaa. Matalien korkojen aiheuttamat ongelmat eivät jää
tähän.
– Sen lisäksi, että alhainen korko aiheuttaa
ongelmia pankeille, on se hankala myös eläkevakuutusyhtiöille. Eläkesitoumukset
ovat pitkiä, mutta niille ei ole näköpiirissa turvallista tuottomahdollisuutta.
Jotkut eläkeyhtiöt ovat jo lyhentäneet uusia sopimuksiaan ja lisänneet riskialttiimpia
sijoituskohteita. Tilanne on kuitenkin ongelmallinen niin Euroopassa kuin
Yhdysvalloissa.
Holmström ei pidä reiluna ratkaisuna sitä,
että tulevat pienet sukupolvet joutuvat kantamaan kohtuuttoman eläketaakan. Eläkejärjestelmän
rahastointiosuutta tulisi lisätä, mutta sen toteuttaminen oikeudenmukaisesti
nykyjärjestelmän puitteissa on suuri haaste ikärakenteen takia.
Kauppasodassa on vain häviäjiä
Kauppasota ja suurvaltojen keskinäinen
uhittelu ovat aiheuttaneet epävakautta maailman talouteen jo pitkään.
Yhdysvaltojen Kiinalle asettamat uusimmat tuontitullit tulivat voimaan syyskuun
alussa, eikä Eurooppakaan taida tullikorotuksilta säästyä. Holmström asettaa
monia huolettavan tilanteen mielellään pidempiaikaiseen perspektiiviin. Hän
toteaa tyynesti, että asetetut tariffit eivät historiallisessa valossa ole
kovin suuria.
– Tulleja tietysti kauhistellaan, koska ne
ovat viime vuosien mataliin tullimaksuihin verrattuna suuret. Avoimuuden odotettiin
jatkuvan ja siksi tullit ovat shokki. Maailma on kuitenkin ollut aikaisemmin
huomattavasti eristyneempi, Holmström muistuttaa.
Talouden toimintaa haittaa myös Yhdysvaltojen
poukkoileva politiikka.
– Tämä on paljon isompi asia kuin tariffit. Huomiota
halutaan kiinnittää Kiinan väärinkäytöksiin, mutta todellisuudessa kyseessä on
kädenvääntö vaikutusvallasta maailmalla.
Kuka kauppasodan voittaa?
– Tämä ei ole sota, joka voitetaan tai
hävitään. Yhdysvallat on riippuvainen kiinalaisesta teknologiasta yhtä lailla
kuin Kiina Yhdysvaltojen ja Euroopan teknologiasta. Kauppasodan kärsijöitä
eivät ole vain Yhdysvallat ja Kiina, vaan useimmat avoimet taloudet, mukaan
lukien Suomi.
Holmström uskoo kuitenkin, että Kiina tulee hyötymään pitkällä aikavälillä suhteellisesti Yhdysvaltoja enemmän, edellyttäen että Kiina pitää kiinni markkinajärjestelmästään.
– Kiinalaiset ovat monilla aloilla jo nyt
maailman huippua ja ongelmat Yhdysvaltojen kanssa vain nopeuttavat Kiinan
teknologista kehitystä. Tästä näkökulmasta ajatellen Yhdysvaltojen kannattaisi
ryhtyä kilpailemaan ihan normaalein keinoin.
Suomessa keskityttävä työllisyyden ja
tuottavuuden nostoon
Jo neljäkymmentä vuotta Yhdysvalloissa asunut
Holmström ei seuraa Suomen politiikkaa eikä taloustilannetta jatkuvasti, mutta
suostuu kuitenkin jakamaan näkemyksiään kysyttäessä.
– Suomella on maailmalla hyvä maine, lainaa
saadaan alhaisella korolla. Tämä vaikuttaa varmasti Kuntarahoituksenkin
varainhankintaan. Uskottavuus on ansaittu pitkän ajan kuluessa ja siitä on
tärkeää pitää huolta.
Holmström ei halua varsinaisesti arvioida
hallituksen linjauksia, mutta on huolissaan valtion ja kuntien
velkaantumisesta.
– Pienellä maalla, jolla on avoin talous eikä
omaa rahapolitiikkaa, ei ole varaa ylivelkaantua. Toivottavasti hallituksella
on joustavuutta muuttaa linjauksiaan, mikäli talouden tilanne äkisti muuttuu.
Viennistä riippuvalle taloudelle Holmström
näkee vähän elvytyskeinoja.
– Suomessa tulisi nyt keskittyä työllisyyden ja tuottavuuden nostoon, Holmström painottaa. Koulutuksen tehostaminen ja nuorista huolehtiminen ovat myös vanhusten etua ajatellen keskeisessä asemassa. Tämä ymmärrettiin ennen konkreettisemmin, kun lapset olivat vanhusten perusturva. Sama peruslogiikka patee edelleen, vaikka muodot ovat muuttuneet. Nyt digitalouden käyttöönotto ja kehittäminen ovat ratkaisevia. Niissä Suomella pitäisi hänen mukaansa olla hyvät edellytykset pysyä mukana.
Kuntarahoituksen
laskennan ja raportoinnin osastonjohtaja, omien sanojensa mukaan ”helsinkiläistynyt
turkulainen” Erika Fredman on ollut monessa mukana uransa aikana. Tärkeän
käänteen teki vuosi 2006, jolloin hän oli mukana perustamassa S-Pankkia. Vähintään
yhtä merkityksellinen siirto tapahtui lokakuussa nelisen vuotta tämän jälkeen.
Tuolloin Fredman
aloitti Kuntarahoituksessa business controllerina. Päätös vaihtaa työnantajaa
oli lopulta nuorelle ammattilaiselle helppo: hän oli kuullut Kuntarahoituksesta
positiivisia juttuja, hyvä maine oli kiirinyt alalla laajalle.
Sillä tiellä
Fredman on edelleen. Rooli on matkan varrella muuttunut ja tiimi kasvanut
viidestä hengestä 17 henkeen. Työpaikalla on lämmin ja avoin ilmapiiri, joka
kannattelee vaikeissakin tilanteissa, hän kiittelee.
– Erityisen
hienoa on mielestäni se, että kollegat pystyvät nauttimaan pienistäkin
onnistumisista yhdessä. Osataan tarttua hetkeen ja antaa tunnustusta kaverille.
Koen itse olevani ekstrovertti, mutten kaipaa tämän isompaa työyhteisöä
ympärilleni. Suurissa paikoissa hukkuu helposti vain osaksi massaa.
Kuntarahoituksessa saa olla sellainen kuin on, Fredman sanoo.
EKP:n valvovan silmän alla
Työpäivien
sisältö vaihtelee, mitä Fredman pitää rikkautena. Laskenta ja raportointi
vastaa laaja-alaisesti Kuntarahoituksen talouden prosesseista sekä
taloudellisesta ja vakavaraisuusraportoinnista konsernin johdolle sekä
ulkoisille sidosryhmille, kuten pankkivalvontaviranomaisille.
– Yleensä perinteinen
työpäivä menee pitkälti erilaisissa palavereissa edustamassa omaa osastoa. Työ
on kuitenkin täynnä yllätyksiä ja nopeaa reagointia vaativia käänteitä, eli
päivän päätteeksi saattaa huomata tehneensä jotain aivan muuta kuin
alkuperäinen tarkoitus oli, hän kertoo.
Fredmanin
luotsaamalla osastolla tehdään esimerkiksi paljon kehitysprojekteja, joissa
saattaa olla useitakin ulkopuolisia toimijoita mukana. Pakan pitää pysyä
kasassa, sillä Euroopan keskuspankki valvoo tekemisiä tarkasti.
– EKP:n
valvonta tarkoittaa käytännön tasolla ennen kaikkea sitä, että sääntely
lisääntyy ja uudistuu jatkuvasti. Sama tapahtuu vaatimusten osalta. Johtamisen
on pysyttävä ajan tasalla ja on kyettävä huomioimaan monenlaisia tarpeita. Tämä
vaatii joustoa. Toisaalta yllätyksellisyys on työn parasta antia. Ei ainakaan
ole urautunutta, ja mielenkiinto pysyy yllä, Fredman naurahtaa.
Tulevaisuuteen
hän suhtautuu rauhallisin mielin.
– Tärkeintä on pitää asiakas fokuksessa koko
ajan. Teemme tätä ennen kaikkea asiakkaille ja omistajille. Tällaiselle
varainhankinnan kanavalle on varmasti tila ja tarve jatkossakin. On ollut
hienoa seurata Kuntarahoituksen kasvua näin tiiviisti ja kehittyä itse mukana.
”Mummoilusta” energiaa
Vaativa työ
tarvitsee rinnalleen palauttavaa vapaa-aikaa ja nollausta. Fredmanille tämä
tarkoittaa aikaa rakkaiden ”mummoharrastusten” parissa.
– Rakastan esimerkiksi
ristipistoja ja neulomista, ja etenkin sukkien neulomista, eli kunnon
mummoilujuttuja. Myös moottoriveneily kesäisin on rakas harrastus, mutta sitä
en laske mummoiluksi, hän nauraa.
Jotain Fredmanin
tehokkuudesta kertonee myös sijoitus kansainvälisissä sukanneulomisen
nopeuskilpailuissa.
– Parhaimmillaan olen ollut kymmenen parhaan joukossa kisoissa, joihin osallistui varmaan tuhat neulojaa ympäri maailmaa. Sen verran on kuitenkin pakko huomauttaa, että suomalaiset ovat noin yleisesti ottaen aika nopeita neulojia. Saan sukkaparin kasaan alle vuorokaudessa, jos ihan pakko on.
ERIKA FREDMAN ○ Kuntarahoituksessa syksystä 2010 ○ KTM Turun yliopistosta, pääaineena laskentatoimi, erikoistui rahoitukseen ○ Muutti 2000-luvun alussa Turusta Helsinkiin ○ Harrastaa veneilyä ja ”mummojuttuja”, kuten neulomista ja ristipistoja ○ Kotona toyvillakoirat Carlo ja Urho
Olosuhteisiin nähden kohtuullisen hyvin. Porilla on
merkittävä asema Satakunnan maakuntakeskuksena, ja tätä vastuuta pyrimme
kantamaan kunnialla. Tänä vuonna olemme jälleen kutsuneet porivetoisesti
maakunnan kunnat koolle pohtimaan yhteistä soteratkaisua.
Talous on viime vuosina alkanut puristaa, kuten monessa
muussakin kunnassa. Emme kuitenkaan ole tehneet millään sektorilla sellaisia säästötoimenpiteitä, jotka näkyisivät
kuntalaisten palveluissa.
Mitä uutta kaupungissa tapahtuu?
Tänä vuonna tehtiin
merkittävä päätös koskien koko sivistystoimialan palveluverkkoa. Peruskorjaamme
lähivuosien aikana koko kouluverkon ja rakennamme pari uutta isoa
oppimiskeskusta ja päiväkotia. Tämä on meille todella iso asia ja näkyy tavalla
tai toisella lähes kaikkien porilaisten arjessa.
Lisäämme myös jatkuvasti osallistavaa
suunnittelua ja toimintaa. Porissa kuntalaisilla on mahdollisuus osallistua ja
vaikuttaa päätöksentekoon monissa eri asioissa. Kaupungilla on tälläkin hetkellä pop-up -toimisto,
jossa kuntalaiset pääsevät osallistumaan kaupunkikeskustan palvelujen
kehitykseen. Yhdistykset ja kuntalaiset ideoivat aktiivisesti hyvinvointia lisääviä asioita, joita
kaupunki tukee ja mahdollistaa.
Minkä toivoisit olevan ensimmäinen mielikuva, joka Poriin
liitetään?
Haluaisin tietysti, että Pori mielletään paikkana, jossa on
hyvä asua ja yrittää. On silti hienoa, että
Pori tunnetaan erityisesti tapahtumistaan, kuten SuomiAreenasta ja Pori
Jazzeista sekä ainutlaatuisesta Yyterin hiekkarannasta.
Meillä on hiljattain tehty
todella perusteellinen valtakunnallisella tasolla palkittu brändityö. Porin uusi
brändi lähtee siitä, että kaupunki synnyttää aitoja tunnereaktioita – Pori
menee ihon alle. Porissa on jotain outoa ja
uniikkia. Kaupungin erikoisuus on sen vahvuus.
Täytyy sanoa, että yllätyin siitä, miten iso asia hyvin tehty
brändityö voi olla. Uusi brändi näkyy kunnan toiminnassa ja kuntalaisten
tekemisessä, ja sillä on valtava merkitys porilaisten identiteetille.
Entä mistä mielikuvasta haluaisit päästä eroon?
Muistan opiskeluvuosiltani 90-luvun Turusta, kuinka kaverit
irvailivat TV-sarja Pulkkisen porilaisesta taparikollisesta. Vuosien saatossa
Pulkkis-vitsit ovat vähenemään päin – Pori nähdään monipuolisena
opiskelijakaupunkina sekä turvallisena paikkana asua ja elää. Taparikollisista
ei enää heitetä niin paljon huulta.
Mikä on Porin suurin vahvuus?
Niitä on tietysti paljon, ehkä kaikista tärkeimpänä kuntalaisten ja kaupungin työntekijöiden älyttömän hyvä asenne. Kaupungin strategiaan on kirjattu, että porilainen pärjää aina, ja se pitää kyllä hyvin paikkansa.
Konkreettisimmista vahvuuksista voi mainita esimerkiksi Porin
ja koko Porin seudun monipuolisen elinkeinorakenteen, jonka ansiosta olemme
selvinneet ja selviämme varmasti jatkossakin markkinoiden ja taloudellisten
suhdanteiden vaihteluista keskimääräistä paremmin.
Entä haaste?
Suuri haaste meillä kuten monella muullakin tämän kokoisella
tai pienemmällä kaupungilla on väestönkehitys. Väestömäärät eivät tahdo mennä
oikeaan suuntaan, syntyvyys laskee ja huoltosuhde heikentyy. Ratkaisuja tähän haasteeseen pohditaan jatkuvasti.
Mitä kaikkea olet tehnyt työurallasi?
Koko työurani on kulunut julkisen sektorin palveluksessa.
Tulin kaupungille töihin vuonna 2009, ja siirryin konsernihallinnon tehtäviin
vuonna 2010. Taustaa ennen tätä löytyy
sotepuolen talousjohdosta. Maakunta-
ja soteuudistuksessa Satakunnassa vastasin taloussuunnittelusta. Siinä
nyt tietysti kävi, miten kävi. Pikkuhiljaa aletaan pohtia seuraavaa kierrosta.
Minkä elokuvan katsoit viimeksi?
Pitää myöntää, että leffoista nuo romanttiset komediat ovat
aina olleet lähellä sydäntä. Viimeksi muistaakseni katsottiin sellainen kuin Falling inn Love. Voin suositella.
Lasten kanssa tulee aika paljon myös katsottua leffoja – Lemmikkien salainen elämä viihdytti
sekä minua että muksuja.
Kenet haluaisit nähdä haastateltavan seuraavassa Huomisen
tekijöissä?
Hyvinkäällä on tehty todella innovatiivisia ratkaisuja talouden suunnittelussa: esimerkiksi talousarvioita on lähestytty aivan eri kantilta kuin muissa kaupungeissa. Heittäisin siis seuraavaksi pallon Hyvinkään talousjohtajalle Markus Peevolle!
TUOMAS HATANPÄÄ Työ: Konsernihallinnon talousyksikön päällikkö, Porin kaupunki Koulutus: Valtiotieteiden maisteri, pääaineena taloustiede Syntynyt: 1978 Asuu: Porissa
WWF tunnetaan laajalti erityisesti tekemästään uhanalaisten
eläinten suojelutyöstä. Uhanalaiset eläimet ja ilmastonmuutos liittyvätkin
valitettavalla tavalla suoraan toisiinsa.
– Uhanalaisten eläinten suojelu ei ole mahdollista ilman että
torjumme ilmastonmuutosta, koska kiihtyvä ilmastonmuutos uhkaa sekä
pienentää että heikentää entisestään uhanalaisten eläinten elinalueita. Siksi
huomioimme ilmastonmuutoksen kaikessa suojelutyössämme, myös uhanalaisten
lajien, kuten esimerkiksi saimaannorpan kohdalla, kertoo WWF:n
ilmastoasiantuntija Mia Rahunen.
Rahunen ottaa myös kantaa ilmastonmuutoksen torjunnan
ympärillä vilkkaana käyvään julkiseen keskusteluun.
– Median perusteella voi saada sellaisen kuvan, että
ilmastonmuutoksen hillintä on luopumista ja kurjistumista, mutta kyseessä on
meille kaikille parempi tulevaisuus. Ilmastonmuutoksen takia elämämme ei
pysy entisellään, mutta oikeanlaisilla ilmastotoimilla voimme ylläpitää ja
kehittää yhteiskuntaamme terveempään, puhtaampaan ja elinvoimaisempaan suuntaan
ja tehdä yhdessä tulevaisuudestamme parempaa.
Vaikuttamista päättäjien pöydissä ja toimistoissa
Rahunen peräänkuuluttaa myös sijoittajien vastuuta
ilmastokriisin keskellä, sillä jotta kriisi voidaan ratkaista ja luontoa
suojella, on fossiilinen energiantuotanto ajettava alas ja pääomaa siirrettävä
hiilettömiin vaihtoehtoihin. Tähän liittyen Kuntarahoitus tarjoaa asiakkailleen
mahdollisuutta vihreään rahoitukseen ja leasingiin. Nämä rahoitusvaihtoehdot on
suunnattu sellaisten investointihankkeiden rahoittamiseen, joissa syntyy
selkeitä ja mitattavia ympäristölle hyödyllisiä vaikutuksia.
Yritysten ja organisaatioiden joululahjoituksista saaduille
varoille löytyy paljon hyviä käyttökohteita ilmastonmuutoksen vastaisessa
taistelussa.
– Keskiössä on vaikuttaminen poliittiseen päätöksentekoon, jotta
Suomi ja EU tekisivät oman osuutensa ilmaston lämpenemisen rajoittamisesta 1,5
asteeseen. Vaikutamme päätöksentekoon myös maailmanlaajuisen
asiantuntijaverkostomme kautta ja olemme mukana esimerkiksi kansainvälisissä
ilmastoneuvotteluissa, Rahunen kertoo.
Yhtenä konkreettisena esimerkkinä organisaatioiden kanssa tehdystä
ympäristötyöstä Rahunen mainitsee WWF Green Office
-ympäristöjärjestelmän, joka on tällä hetkellä käytössä yhteensä 148 organisaatiossa
Suomessa – Kuntarahoitus mukaan luettuna.
Järjestelmän avulla työpaikat voivat vähentää omaa ympäristövaikutustaan ja
hiilijalanjälkeään. Edellä mainittujen toimien lisäksi WWF esimerkiksi auttaa
eläimiä ja ihmisiä sopeutumaan ilmastonmuutoksen vaikutuksiin niin Suomessa
kuin ulkomailla.
Ympäristökasvatuksella apua
ilmastoahdistukseen
Ilmastonmuutoksen vastaisen työn
lisäksi WWF tekee paljon ympäristökasvatustyötä, jonka tarkoituksena on tukea eri-ikäisiä
oppijoita omaksumaan kestävä elämäntapa ja tarjota eväitä nuorten omaan
ilmastotyöhön hauskalla ja nuoria kiinnostavalla tavalla.
– Tarjoamme materiaaleja, koulutusta ja käytännön toimintaa
eri-ikäisille. Kouluissa tapahtuvan ympäristökasvatuksen tueksi laadimme
opetuskokonaisuuksia, koulutamme opettajia ja motivoimme oppilaiden
ympäristöryhmiä toimintaan, kertoo WWF:n ohjelmapäällikkö Hanna Seimola.
Lapsista ja nuorista puhuttaessa esiin nousee helposti
paljon mediassakin esillä ollut ilmastoahdistus. Tämä ilmiö on tietyltä osin
tuttu myös Seimolalle.
– Ilmastoahdistus ja toiminnan tarve näkyy työssämme
erityisesti yhteistyöpyyntöjen määrässä. Saamme yhteydenottoja lapsilta ja
nuorilta, jotka haluavat tehdä jotain ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Sähköpostin
lähettäminen WWF:lle on kuitenkin jo ensimmäinen toiminta-askel, joten meihin
yhteyttä ottavat ovat ahdistuneisuuden sijaan usein optimistisia ja valmiita
toimimaan.
WWF:n ilmastokasvatus tarjoaakin lapsille ja nuorille
konkreettisia toimimisen mahdollisuuksia omassa elämässä ja yhteisössä. Seimola kertoo yhtenä esimerkkinä tästä
kouluruokailun muuttamisen vastuullisemmaksi. Oppilasryhmille tämä on ollut
motivoivaa, sillä palkintona on ollut herkullista kasvisruokaa yhä useammalle
koululaiselle. Näin on saatu myös tehtyä konkreettinen askel oman koulun
hiilijalanjäljen pienentämiseksi.
Ilmastonmuutoksen hillinnässä tekemistä on vielä paljon,
mutta Rahusen mukaan kansalaisten kasvava kiinnostus ja tuki ilmastotoimille
näkyy jo monin tavoin. Esimerkiksi Suomessa järjestetyillä ilmastomarsseilla on
ollut mukana valtava määrä ihmisiä. Rahunen muistuttaa myös WWF:n vuosittain
järjestämästä maailman suurimmasta ilmastotapahtumasta, Earth Hourista, jonka
viettoon osallistui tämän vuoden maaliskuussa 1,7 miljoonaa suomalaista.
FAKTA
Kuntarahoitus ja Inspira lahjoittavat joulumuistamisiin varatut rahat tänä vuonna WWF:n ilmastotyön tukemiseen. WWF Suomi on osa kansainvälistä WWF-verkostoa, jolla on toimintaa yli 100 maassa. Suomessa vuodesta 1972 toiminut WWF on kasvanut pienestä, uhanalaisten lajien suojeluun keskittyvästä järjestöstä maailman vaikuttavimmaksi ympäristöjärjestöksi. WWF:n toiminnan tavoitteena ovat luonnon monimuotoisuuden turvaaminen, ihmisten ekologisen jalanjäljen pienentäminen, rahavirtojen suuntaaminen kestävämpiin kohteisiin sekä luonnonvarojen oikeudenmukainen jako ja hallinta.